I ett sagornas land-
-vilar ett kungadömes öde på en ynglings axlar.
Hans namn är Merlin.
Jaha, vem har druckit upp mitt vatten?
- Nu vet du. - Jag fick ta lite.
- Lite, Inte varenda droppe. - Jag var törstig.
Du kan dricka av mitt.
- Kul. - Jag delar i alla fall med mig.
Vad är det?
Jag såg något bland träden.
Vad är det för plats?
En helgedom. På den gamla trons tid byggdes de för att lugna osaliga andar.
Vi borde inte vistas här.
Det är inte kul. Gaius har sagt att de är förbannade.
Där har du din ande, Merlin.
Här har vi inget att göra.
- Hur är det med dig? - Hurså?
- Du sa inte ett ord på hela hemfärden. - Det kallas att tänka. Du borde prova.
Merlin.
- Vad är det? - Salt. Häll det i en ring vid sängen.
- Det skyddar mot onda andar. - Fungerar det?
Absolut. Annars kan Gaius ha det i maten.
Kul.
Det förvånar mig att en helgedom ligger så nära Camelot.
Det vilade en förbannelse över den. Jag kände det.
Din oro var befogad. Druiderna uppförde helgedomar för att ge pinade själar ro.
Själar som inte kunde finna ro i den andra världen.
Varför hänger de upp band och flaggor?
Ritualerna får marken att läka så att offrens själar kan finna ro-
-men trollmakten överjorden är skör och kan lätt upphävas-
-så banden och flaggorna är till för att varna.
- Jag önskar att jag hade vetat det. - Vidrörde någon något?
Jag tror inte det. Varför frågar du?
Den som stör viloplatsen riskerar att släppa ut anden.
- Lova att inte återvända till platsen. - Dit tänker jag aldrig gå igen.
För en gångs skull ljuger jag inte.
Hallå?
Vem där?
Visa dig.
Försvinn!
Nej, nej!
Vad gör du?
Ingenting.
Jag skulle dricka vatten och snubblade på bordet.
På värdshuset bröt Percival handleden på sir Brennis.
- Det låter kul. - Inte för sir Brennis. Vila ut.
Arthur vill träna i morgon bitti, och du vet hur kungen vill träna. God natt.
- Det var inte meningen att skrämmas. - Du skrämde mig inte. Jag sov.
- Varför flinar du? - Varför sov du på bordet?
- Jag somnade när jag läste. - Vad läste du?
- Jag är kung och lyder inte under dig. - Du var på gott humör.
Du har visst vaknat på fel sida av bordet.
Eftersom du sov på bordet.
Extremt lustigt. Din fyndighet vet inga gränser. Gå och ordna frukost åt mig.
Merlin!
Para ihop er och koncentrera er på mothugg. Gwaine är med mig.
- Vad har du i håret? - Det är gryta.
- Varför har du gryta i håret? - Han läste.
Vi provar något annorlunda i stället.
Elyan.
Elyan, jag tror att det räcker.
Hur känns det där nere, Merlin?
Bra.
- Det lär Merlin känna av i armarna. - När får vi se lite verklig strid?
Nej, nej...
Hur är det med dig?
Låt mig vara!
Akta dig.
Elyan.
Elyan?
Varför säger han inget?
- Jag vet inte. Det är märkligt. - Han verkar ha förlorat förståndet.
Om jag vill ha ett utlåtande ber jag dig.
Vill ni låta mig behandla patienten i fred?
Det vore bäst om Arthur inte får veta något.
- Varför då? - Elyan har inte varit sig lik.
Han måste vara upprörd efter systems förvisning.
Det måste ha känts tungt för honom.
Arthur får inte tvivla på Elyans lojalitet.
Kungen behöver väl inte känna till varenda olycka.
- Tack, Gaius. - Tack.
Elyan, hördu mig?
Blinka om du hör mig.
Vill Ers Majestät sova i sängen eller på bordet igen?
Tänker du på Gwen?
Vi saknar henne, allihop. Du mest av alla.
- Du kan gå nu. - Arthur...
Gå.
Jag ska sluta vara snäll mot Arthur. Jag lagar mat, städar och ställer upp.
Jag har räddat livet på honom otaliga gånger.
Inte får jag något tack för det. Han bara skriker.
Nu struntar du också i mig. Jag heter Merlin, tänk inte på mig...
Jag är rädd att vi har värre saker än att Arthur skriker att oroa oss för.
- Vad är det? - Störde Elyan något vid helgedomen?
- Jag vet inte. - Du måste veta.
Kanske. Jag varnade dem, men de lyssnar aldrig.
Jag är bekymrad för Elyan. Han har inte sagt ett ord sedan han vaknade-
-och jag hittar ingen fysisk förklaring.
Jag hittade bara en hög med salt vid hans säng.
- Äh nej. - Vad är det?
- Han försöker hålla en ond ande borta. - Med en salthög? Vilka dumheter.
Elyan tror på det.
Då är jag rädd att Elyan kan ha stört anden vid helgedomen.
- Vad? Vad händer då med honom? - De faserna vågar jag inte tänka på.
Du måste säga till Arthur vad som hände vid helgedomen och att Elyan är besatt.
- Jag vet inte om han skulle tro på mig. - Du måste få honom att tro på dig.
Låt mig vara.
Var inte arg på mig.
Förlåt mig.
Förlåt. Var inte rädd.
Du är så kall.
Det är ingen fara.
Vad vill du mig?
Jag vill att du skänker mig ro och rättar till oförrätten mot mig.
Hur då? Vad ska jag göra?
Det är lätt.
Du ska döda kungen.
Elyan, du skrämde mig. Är allt väl?
Elyan, vad håller du på med?
Vakter!
Elyan är er vän, men den vänskapen tog slut när han försökte döda kungen.
Låt honom inte komma undan. Hitta honom!
- Vad hände? - Elyan anföll mig.
- Jag tror att han är besatt. - Vad menar du?
Han kan ha stört en ande vid helgedomen och jag tror att han är besatt av den.
- Varför skulle han annars anfalla dig? - Det ska jag fråga när vi tar honom.
- Märkligt att jaga en av våra egna. - Varför anföll han?
- Tänk om din syster förvisades. - Då skulle jag bli evigt tacksam.
Där är han!
- Vi vill inte göra dig illa. - Lägg ner kniven.
Alla lägger ner sina vapen, så löser vi det som vänner.
- Jag var tvungen. - Det är klart.
Vi förstår. Vi är dina vänner.
- Du svek mig. - Förlåt
Förlåt mig.
- Elyan måste straffas enligt lagen. - Det innebär dödsstraff.
- Du får inte favorisera. - Om Elyan inte handlade frivilligt, då?
- Vad menar du? - Merlin tror att Elyan är besatt.
Han försöker säkert bara skydda sin vän.
- Varför hade Elyan annars anfallit? - Motivet är uppenbart. Han vill hämnas.
- Du förvisade hans syster. - Jag känner Elyan.
- Han skulle aldrig anfalla Arthur. - Du måste se igenom pratet om andar.
- Det är bara knep för att rädda Elyan. - Om det är sant avrättas en oskyldig.
- En vän, till och med. - Ett mordförsök kan inte benådas.
Du kommer att verka svag. Hela Camelot skulle utsättas för fara.
- Arthur... - Gå
Båda två.
- Agravaine kräver att Elyan avrättas. - Arthur kanske inte har något val.
- Vi kan inte låta det ske. - Vad kan vi göra?
- Elyan måste kunna befrias från anden. - Då krävs kraftfull magi.
- Då får jag lära mig att behärska den. - Ska du driva ut anden inför vakterna?
Först måste vi hjälpa Elyan att rymma. Glömde jag säga det?
Du måste göra Elyan medvetslös. Vattnet innehåller lugnande medel.
Kom ihåg att Elyan inte är sig själv. Du kan inte lita på honom.
Jag vet.
- Merlin? - Jag hinner inte förklara. Lita på mig.
Vi måste ta skydd i skogen.
Merlin, du är modigare än du ser ut.
Kallar du mig feg?
Få hade vågat hjälpa mig att rymma.
Jag var tvungen. Annars hade de avrättat dig.
Jag vet att du aldrig skulle göra Arthur illa av egen vilja.
Efter allt springande måste du vara törstig.
Vad oartig jag är. Du är nog också törstig. Du först.
- Jag insisterar. - Jag drack förut.
Om jag dricker för mycket måste jag kissa hela tiden.
Vad tittar du på?
- Förlåt, Merlin. - För vad då?
Jag ska inte svika dig igen.
Innan han slog mig kände jag en närvaro.
- Det var Elyan som skulle knockas. - Jag måste hitta Arthur.
- Elyan kan försöka döda honom igen. - Arthur är bevakad. Du kan inget göra.
Hittar du tillbaka till helgedomen?
Jag vet inte om jag vill. Du sa att jag inte fick återvända.
Vi måste ta reda på allt om anden för att kunna hjälpa Elyan och Arthur.
Merlin?
Det är inne bland träden.
Vad är det vi letar efter?
Jag vet inte riktigt, men kom ihåg att inte störa något.
Det ska jag inte.
Förlåt.
Gaius!
Vad är det, Merlin?
Något fruktansvärt har hänt här.
Runorna är skrivna på druidernas språk.
Jag hittade den här också. Det ligger armborstpilar överallt.
Uther måste ha legat bakom det.
Anden vill hämnas Uthers brott.
Merlin, bra att du kom. Jag borde väl berätta vad som har hänt medan du...
Ja, vad tusan har du hållit på med?
- Jag... - Tänk efter. Orden kan bli dina sista.
Jag letade efter läkeörter till Gaius i skogen. De är svåra att hitta.
- Jag gick vilse. - Du har alltså irrat omkring i skogen?
- Ja. - Hur skadade du huvudet?
Jag snavade på en rot och slog huvudet i ett träd och tuppade av.
Efter att ha snubblat runt i skogen hela natten måste du vara hungrig.
- Utsvulten. - Dra fram en stol och hugg in.
Tack så... Du skojar.
Äh nej.
Varför gör du så här?
Jag måste hämnas min död.
Vad har du gjort med Elyan?
Arthur!
Tvinga mig inte att döda dig.
Låt bli! Det är inte vår Elyan.
Släppte du honom?
Ingen kommer in i eller ut ur slottet.
Vi söker i den nedre staden. Elyan kommer att fångas och dödas.
- Det ska jag se till. - Tack, morbror.
Du vet att det inte är Elyan. Annars hade du inte släppt honom.
När Elyan talade var det inte med hans röst.
- Det var en pojkes röst. - Det är anden som han är besatt av.
- Vad vet du om helgedomen, Gaius? - Druiderna hade ett läger där.
Det finns tecken på att lägret anfölls.
Din far var obarmhärtig i förföljandet av druiderna. Många satte livet till.
Jag tror att Elyan är besatt av en av de pinade själarna.
- Är det därför han vill hämnas? - Anden söker ro.
Han vill hitta sin plats iden andra världen.
Men hans onda död har berövat honom den.
Kan något göras åt det?
Enligt druidernas lära får anden ro endast om förövaren sonar sitt brott.
Uther är död. Han kan inte sona för det.
- Elyan, då? - Elyan är inte den ni kände.
Andens grepp kan vara för starkt för att brytas.
Vi kan bara hoppas att han hittas innan han hinner utkräva sin hämnd.
Och om vi hittar honom?
Då är jag rädd att du måste döda honom.
Det är inte ditt fel. Du är inte ansvarig för allt din far gjorde.
- Det räcker, Merlin. Tack. - Du vill inte att jag ska stanna?
Jag tror att jag lägger mig tidigt.
Jag är också trött efter natten i skogen.
Ingen sa att du fick lägga dig tidigt.
Du kan gottgöra för din lilla eskapad genom att putsa min rustning.
Merlin.
- Tänk att du är här. - Varför gör du i skogen?
- Följer efter dig. Vad gör du? - Något jag borde ha gjort.
- Elyan kan vara här. Det är farligt. - Jag måste konfrontera honom.
Du kan gå tillbaka till Camelot när du vill.
- Går du inte tillbaka? - Jag tänkte hänga med.
Så att du inte går vilse och blir rädd.
Är du säker på att du vill?
Vi kanske borde vänta tills det ljusnar.
Eller så gör vi det nu, vad det än är, när det är obehagligt och farligt.
Är det klokt? Vi kanske behöver det.
- Ett svärd hjälper inte mot en ande. - Mot Elyan, då?
Här är jag!
- Det är väl det du vill? - Vad gör du?
Allt som Gaius sa om platsen stämde, utom en sak.
Min far ledde inte räden mot druid lägret.
Det var jag.
Du har mitt blod på dina händer.
Jag får ingen ro på grund av dina dåd.
Jag vet.
Jag är ansvarig för det som hände dig och allt våld som ägde rum här.
När jag ledde anfallet mot lägret var jag ung och oerfaren.
Jag ville visa vad jag gick för för mina män och min far.
Jag bad männen att skona kvinnor och barn, men några lydde inte.
Det var så mycket som hände. Jag ville förhindra det.
Jag blev som förstenad. Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag hör fortfarande deras skrik.
Jag kan inte gottgöra det. Inget kan sona fasorna som inträffade den dagen.
Men jag kan lova att nu när jag är kung ska jag göra allt jag kan-
-för att förhindra att något liknande händer igen.
Från denna dag ska druiderna behandlas med respekt. Det lovar jag.
Jag beklagar djupt det som hände dig.
Jag förlåter dig.
Arthur?
- Kommer Elyan att bli bra? - Gaius säger att han blir helt frisk.
Det var rörande, det du sa vid helgedomen.
- Huvudsaken var att Elyan klarade sig. - Det handlade väl inte bara om Elyan?
- Du menade allvar. Det vet jag. - Vill du komma någonstans?
Jag har nog aldrig sett dig gråta så, med tårar på kinderna.
- Fint att se din känslosamma sida. - Håll tyst.
Jag som trodde att du hade förändrats.
Då är du lika dum som ful.
Så det finns ingen chans att man får en kram?
Välkommen, prinsessan Mithian.
Arthurs öde är att äkta Gwen. Bör jag gripa in?
- Guinevere har gjort sitt val. - De tänker anfalla Camelot.
- Vem är hon? - En tjänsteflicka.
- Vi måste hitta henne. - Gwen, om du stannar...
Vill du träffa din älskade Arthur igen? Det ska du få.
Översättning: Erik Swahn www.undertext.se